Vigilia+del+casament+(Ariadna)

Bé.. ja toca apagar l’ordinador. La mare ja m’ha cridat tres vegades per sopar... No tinc gana! En Wang s’ha quedat fet pols i avui no veuré en Lluís... si el pogués veure... unes cerveses amb ell i segur em trec en Wang del cap... Sempre és així! Que no vingui demà.., que no vingui! Espero que li hagi quedat clar. Què faré si ve? La mare... la mare... mira que fa temps que sospita...no sé com reaccionaria. Sempre amb la taca, el destí... des que va morir l’avi que no puc parlar amb ningú. Sis anys!!! Sis anys dura ja aquest joc tan complicat. Espero que en Lluís mai no sàpiga la veritat!... Demà ens casem... encara no m’ho puc creure. Què faria la mare si em tiro enrere? Tinc son, li diré a la mare que no vull sopar... Sí... li dic i intento dormir. Així m'oblidaré d'aquesta nit tant difícil. Ho he de fer...m'he de casar amb en Lluís...és el que la mare vol, el millor pel meu futur. Futur?.. i a mi que m’importa... En Wang... quan estic amb ell tot és tan diferent... No vinguis demà! No vinguis, si us plau! Com estarà? Quan l’he penjat seguia sense entendre'm, qui sap, potser algun dia podrem tornar a estar plegats. Encara recordo com va començar tot. La festa de Batxillerat, la carta d'en Lluís... Quan vaig arribar a casa la mare plorava! He de dormir... demà he de poder fer bona cara!. A vegades no sé ni qui sóc... però qui sóc realment? Si ho sabés seria més fàcil. Tinc ganes de veure en Wang... demà em caso... m'encanta en Lluís, és tan bon amic! Però amb en Wang és tot diferent, em sento diferent, puc ser jo mateixa. Quins nervis... Espero que demà en Wang em faci cas... que no vingui!... Què faré si ve? No, no... no vindrà. Em caso amb en Lluís... és el més correcte... ha de ser així. Tinc son...